- Du. - Hej, Barbie.
Jag fick ett meddelande från nån Rebell som sa att du kunde hjälpa mig.
Jag behöver din hjälp, Barbie. Rebell lovade.
- Han ljög. Gå ut härifrån. - Snälla.
Jag kan inte gå tillbaka dit ut.
Claire? Är du okej?
- Herregud. - Mamma. Det är okej.
Mr Doyle här skulle just gå.
Nej, snälla. De fångar mig.
Rebell sa att du kunde hjälpa mig att börja om som marionettspelare.
Jag vill göra människor glada.
Och du trodde att jag skulle hjälpa dig? Efter vad du gjorde?
Agenter står parkerade utanför huset.
Faktiskt, så gör de inte det. Rebell ringde ett falskt samtal-
-vilket de snart upptäcker. Men om det fanns agenter utanför...
Varför sparkar de inte in dörren för att hämta en tillbaka-till-livet-Barbie?
De gav mig fripass.
De kommer efter mig om jag hjälper nån.
Så du vänder ryggen åt dina egna.
Medan vi alla andra tas fast?
De brände ner min teater medan jag fortfarande var där inne.
Och du försökte döda oss!
Du och ditt fripass. Du har ingen aning om hur det är-
-att bli jagad och leva på gatan.
Att bryta sig in hos den sista person som du förväntar dig ska hjälpa dig-
-eftersom hon var ditt enda hopp.
Jag trodde...
Jag tänker inte tvinga dig att hjälpa mig, Claire.
Jag är inte den personen längre.
- Var fan har du varit? - Hanterat röran din bror lämnade oss.
Det hade inte varit det om du frigett Parkman och Millbrook, som jag bad om.
Jag gjorde rätt. Peter hade tur.
Jag har undrat - Hur många visste om att han var på taket?
Petrelli. Vad?
Ja, jag är på väg. - Jag trodde Parkman var i ditt förvar.
- Han var det sista gången jag kollade. - Vad gör han framför Capitol Building-
-med en bomb fastspänd på bröstet?
Nej, nej, nej.
Vänta.
Avaktivera bomben och ligg vänd nedåt.
Om jag försöker dra i den... Jag har inte gjort det här. Jag blev ditsatt!
Senator Nathan Petrelli. Löjtnant, jag känner den personen.
- Jag kan nå fram till honom. - Du har fem minuter.
Din jävel. Kom inte närmare. Du gjorde mig till en terrorist.
Det var inte jag. Det var Danko. Han har en agenda. Tro mig, Matt.
Använd din kraft. Läs mina tankar. Jag talar sanning.
- Jag kan inte. De drogade mig. - Du blir tvungen att lita på mig, Matt.
Parkmans väst är redo, sir.
Petrelli. Hur kom han dit så snabbt?
Är bomben klar? Om senatorn vill spela hjälte...
...kan han bli martyr för sin sak.
Ta ut dem.
- Koden bekräftad, sir. - Gör det. Ta ut honom, nu.
Säsong 3 Episod 19 - Shades of Gray -
SSG - taureane, FRiEND, memnock och incubator - www.SweSUB.nu
Jag vet inte var den här kom ifrån! Jag kommer att sprängas!
Vi har blivit utsparkade.
...det finns de som tror att han känner bombmannen personligen.
- Vad pågår här? - Kom igen. Vi förlorar tillfället.
Jag tar det via en annan server.
Om vi inte desarmerar dig, så skjuter de dig. Det finns bombtekniker här.
Nån av dem funderar på hur man desarmerar den. Ta dig in i hans huvud.
- Drogen klingar av. Jag vet inte... - Vad tänker han?
Vi börjar få ont om tid. Röd kabel.
- Röd kabel! - Röd kabel.
Varför skulle en självmordsbombare bry sig om att skenkoppla.
- Rör inte röd kabel. - Senator, vi måste skjuta!
Vänta lite. - Det är okej, Matt, ta din tid.
- Svart kabel är nyckeln. - Svart kabel, svart kabel.
Ska jag dra i svart kabel, eller inte?
Jag vet inte. Jag måste gå djupare.
- Vi är tillbaka. Vapnet är laddat, sir. - Ta av den!
- Matt, jag drar den. - Gör det. Jag sa: Gör det.
Nej, vänta!
Fan också!
Förlåt, Matt. Jag kan inte låta dig använda din kraft.
Det är öppet.
Jag har nästan ordern färdig. Du har en hel del hämtning idag?
Jag är inte här för en hämtning.
- Inte? - Det är jag.
Gabriel.
Din son.
Är det så?
Så är det.
Vad för dig hela vägen ut hit?
Jag har några frågor om mig själv.
Vem jag är, var jag kommer ifrån?
Men sen kom jag ihåg.
Du övergav mig.
- Du dödade min mamma. - Så, vad händer nu?
Nu?
Jag dödar dig.
Sätt igång.
Antingen dödar du mig, eller så gör cancern det.
Oavsett vilket, så dör jag.
Jag har inte hela dagen.
Killen är bra. Det finns inga tecken på att systemet kränktes.
- Jag vill ha ett namn. - Jag med.
Så jag kan tacka dem för att de räddade oss från en katastrof.
Eftersom de näras säkerhet trumfar över nationella säkerheten.
- Parkman var inget hot. - Han och Peter röjde verksamheten-
-så jag fick ett ansikte på hotet. - Människor kunde ha dött.
Folk har dött eller räknas inte mina män? Jag kom in för att få jobbet gjort.
Jag skulle släppa taget om det om jag var du. Du är befriad från kommandot.
Jag svarar för presidenten. Försöker du bli av med mig, så vill han ha bevis.
Nu står mitt ord mot ditt. Lycka till med att vända mitt folk mot mig.
Vi får se. Ursäkta mig. - Har du en minut, Bennet?
- Kan inte berätta om det som hände. - Jag vet vad som hände igår kväll.
Jag vill prata om att sätta ihop en grupp, när Danko är borta.
Du är en av oss, Nathan. Du är en av oss!
- Du är en av oss, Nathan. - Vad vill du med det här?
Operationen var kanske äventyrad från början.
Petrellifamiljen har en massa skelett i garderoben, senatorn.
Jag tror vi båda vet vad ert är.
Det verkar som vi båda bygger ett fall mot varandra.
Vi får se vem som tar sig dit först.
Du är en av oss, Nathan. Du är en av oss!
"HJÄLP ÄR PÅ VÄG. HA HOPP."
- Den jäveln gick bakom min rygg. - Vad hade du förväntat dig?
- Jag var tvungen att agera. - Du utsatte oss båda för risk.
Nathan, lyssna på mig.
Han försöker få dig att göra misstag. Gör som din mor. Behåll lugnet.
Ledsen för allt det här.
- Jag har svårt att tro på det. - Mannen som tog hit dig-
-kommer snart och ställer frågor. - Jag undrade när det skulle ske.
- Jag bryr mig fortfarande om dig. - Då är det en av oss som gör det.
Kom igen. Du är smartare än så. Du kanske inte inser det-
-men jag har hjälpt dig hela tiden. Dig och alla andra.
Och du gör ett fantastiskt jobb.
Minns du när du hoppade från bron och jag var där?
Jag är fortfarande samma kille.
Du offrade mig för din egen vinst.
Du behöver inte gilla mig...
...men du måste förstå att jag är ditt sista hopp.
Det är min fånge.
Är du känslig för den här, Petrelli?
Kollar du om jag är för hård mot henne?
Nej, börja du.
Jag vill att du berättar allt du vet om Nathan Petrelli.
Han var värdelös i sängen.
Jag vill veta vad du menade när du sa att han var "en av oss".
Har Nathan en förmåga?
En förmåga?
Jag vet inte vad du pratar om.
- Vill du prata om det? - Borde jag ha hjälpt Doyle?
Den där dockmannen är en sjuk och skruvad individ. Du gjorde rätt.
Jag har fripass av en anledning.
Jag borde hjälpa människor. Rebell verkar tänka så.
Den här Rebell, kan inte skicka psykopater hem till oss.
Jag klarar inte fler överraskningsgäster.
Därför tänkte jag... ...att jag borde ha ett täckjobb.
Nu när Alex är borta, behöver de säkert nån i tidningsaffären.
Jag kan hjälpa de Rebell skickar, och inga fler överraskningsgäster för er.
Jag vet inte, Claire.
Jag antar det.
Om det är vad du vill göra.
Tack.
Du har inga erfarenheter alltså?
Räknas en hejaklacksledares kakförsäljning?
- Är du en hejaklacksledare? - Ja, jag var.
Okej, jag ska ställa några frågor. Kan du jobba på onsdagar?
Alla nya tidningar kommer på onsdagar.
Onsdag går bra.
- Flyga eller osynlighet? - Ursäkta. Vad?
Flyger du med vinden för att rädda dagen, eller närmar du dig mer försiktigt...
...och lär dig det hela innan du agerar?
Vad är svaret?
Det finns inget. Därför är "det" frågan.
Kort och gott - Vad är du för hjälte?
- Jag vet inte. - Du ska väl inte gråta?
Det är okej, verkligen. Det är bara serietidningar...
Jag ska sluta störa dig. Tack för att du intervjuade mig.
Vad snackar du om? Du fick jobbet.
Fick jag?
Varenda kille här har stirrat på dig.
Du kommer helt säkert att sälja tidningar, det andra kan vi jobba på.
Du är fortfarande här.
Det är ju sorgligt.
Det du har blivit. Du var en mördare. Se på dig nu. Du är patetisk.
Du vill bråka. Är det vad du förväntar dig?
Son dödar sin far? Episk strid? Det är en myt.
Nej, livet...
Livet ger dig aldrig det du vill ha.
Hjälp mig här. Jag kanske kan förklara. När jag öppnar, kommer han att smita-
-så ta honom bakifrån.
- Du har en förmåga. - Har massor av dem.
Vet inte vad jag har kvar.
Åratal sen jag använde dem, eller behövde dem.
Du har samma sak... ...att ta andras förmågor.
Har jag rätt?
- Äpplet faller inte långt från trädet. - Jag är inte ditt äpple. Du vet inget.
Jag har vissa idéer. Vi kan inte vara så annorlunda.
- Vi har ingenting gemensamt. - Vi väljer enkla mål.
Som den där kaninen. Svag, hjälplös. Inte rättvist.
- Drar du verkligen en moralisk linje? - Moral passar inte in i det.
Fiskar måste simma, fåglar måste flyga.
Du måste döda. Det är vem du är.
Men du väljer ditt byte, och dina hade aldrig nån chans, inte mot dig.
Enkla val. Små spel.
De hade nåt jag ville ha. Inte mitt fel att de inte kunde slå tillbaka.
Och agenterna som följt efter oss? Du sprang därifrån. Precis som jag.
- Jag kan förinta dem med en tanke. - Men det har du inte gjort.
Varför?
Det kommer en dag, kanske i morgon eller nästa vecka, nästa år...
...när man inser...jakten.
Hela livet...
...var meningslöst och misslyckat eftersom det inte fanns nån utmaning.
All kraft på jorden spelar ingen roll... om du levt ett otillfredsställande liv.
Men det där vet du redan, eller hur?
Vill du veta mer, eller...
...ska du döda mig nu?
Vad ska jag göra?
Hugg honom.
Stötte du på några som kunde flyga på Primatech?
- Många, det vet du. Det står i filerna. - Det verkar saknas några.
- Det brann ner. Det försvann mycket. - Det måste ha varit svårt för dig.
20 år inom yrket. Du står säkert nära familjen Petrelli.
- De var aldrig särskilt varmhjärtade. - Du adopterade senatorns dotter.
Jag visste inte att hon var hans. Det gjorde inte han heller.
Vi vet båda två att Nathan Petrelli döljer nåt.
Vad du borde fråga dig själv är: Vem vill rädda Peter?
Hans mor Angela?
Vill du veta vad som saknas av filerna? Vem som kan flyga?
Hon förråder aldrig sin son.
Jag har gett upp att fundera på vad hon kan göra och inte kan göra.
Vi har fått ett problem. Nathan har fått ett övertag över Danko.
Det är kul att höra att en mor ännu har lite inflytande på sin son.
- Det blir bättre när Danko är borta. - Självklart, men Nathan är illa ute.
- Danko är oförutsägbar. - Han dödade nästan Peter. Det måste ske.
Jag skickade honom åt ditt håll. Var försiktig. Han vet vad han gör.
Det gör jag också.
- Hemläxa. - Tack.
Vi ses imorgon.
Vi ses, Claire!
- Mår du bra? Är allt bra hemma? - Ja, det handlar inte om det.
Jag har en fråga och jag vill verkligen att du svarar på den.
Hur har du alltid kunnat leva två liv?
Jag kan inte alltid vara mig själv, och jag vet inte vem jag borde vara.
Jag är den sämsta personen du kan fråga.
- Hur ska jag kunna välja väg? - Vilket svar vill du ha?
Det lätta eller det sanna?
- Jag vet inte. - Då blir mitt svar: "Inte jag heller".
- Tack. - Jag saknar dig, Claire.
Rebell - "AGENTERNA HAR HITTAT DOYLE. SNÄLLA HJÄLP!"
Stanna! Händerna bakom huvudet!
Som du vill.
När ska du lära dig?
Jag har den här effekten på kvinnor.
Jag ger dig en chans att ge upp.
Jag borde döda dig...
...men jag vill bara att det ska bli som förut.
Barbie...
- Mrs Petrelli. Jag heter... - ...mr Danko.
Jag hoppades att du kunde hjälpa mig.
Allt jag vet om personerna du är efter finns i Primatech-filerna.
Jag är inte intresserad av filerna.
Elle Bishop, Hiro Nakamura, Matt Parkman...
...ärvde sina förmågor från föräldrarna. Det gjorde även Peter och Claire.
Gener är komplicerade saker, mr Danko.
Visste du att två blåögda föräldrar kan få ett brunögt barn?
Så Nathan...var ett undantag.
Ibland skippas en generation.
Jag tror dig inte.
Jag har träffat många som du, mr Danko. Vårt företag anställde många såna.
Ingen familj, inget som hindrar dem, arbetar i skymundan-
-och gör alla hemska saker som alla andra vägrar att göra.
Det är det som gör er användbara...
...och överflödiga.
Är det så?
Incidenten i Angola... 1997, tror jag att det var.
Alla civila offer. Tragiskt. Jag är förvånad över att du överlevde faktiskt.
Du är en mycket... rådig kvinna, mrs Petrelli.
En man behöver en hobby. Nåt att sysselsätta sig med.
För att inte tänka så mycket.
Jag lagar klockor.
Klockor?
Jag trodde att det skulle göra min far glad.
Hur gick det?
Du känner fortfarande behov av kontakt, eller hur?
Det enda folk är bra för är... besvikelse.
Var det därför du dödade min mor?
Därför du övergav mig?
Jag minns inte ens. Det spelade mig ingen roll.
Det är det lite som gör.
- Nu, då? - Skär av tråden.
Kom igen.
Hur gjorde du det?
Det är bara en förmåga jag fick från en hejaklacksledare i Kalifornien.
Alla blir visst inte gamla.
Alla dör inte.
Då har du bara mer tid att lida, eller hur?
Ta den där, jag måste vila. Ställ den på det där skåpet.
- Vad fan gör du? - Det är fantastiskt hur de återvänder!
- Begäret, hungern. - Tror du att det här stoppar mig?
- Tror du att du kan slå mig? - Jag vill ha den där kraften!
Jag trodde att du hade gett upp.
Jag också.
- Vad är då meningen? - Odödlighet. Du är min andra chans.
Till vad? Döda igen? Du sa att det var meningslöst.
- Det var det. - Varför göra samma misstag igen?
Därför att jag gör rätt den här gången.
Gör mer, var mer. Anta alla utmaningar, strid hårt, riskera allt.
Skaffa äkta makt, äkta auktoritet. Förändra allt - världen.
Bara för att se om jag kan.
Du kan röra på dig.
Ja, det kan jag.
Du är jägaren. Jag trodde du visste när nån spelade ett spel.
När bytet inte är så svagt... Så enkel att ta.
- Jag behöver kraften. Jag vill inte dö. - Nej, självklart inte.
Du kommer att läka. Du kommer att bli bra.
Ja...du med.
Nej, gå inte.
Som jag sa: Jag kom hit för att döda dig.
Jag fick svaren jag ville ha. Nu vet jag vad jag måste göra.
Döda mig.
Du kommer att dö. Sakta. Smärtsamt...
- Och ensam med din sjukdom. - Snälla.
Jag är ledsen. Du är inget att bry sig om.
Presidenten behövde inte så mycket bevis trots allt.
Det är ett underskrivet dokument. Det är slut för dig.
- Du kan förlora hela teamet. - Jag är villig att ta den risken.
Alla som inte är med kan gå nu.
Ställer du in hela operationen... på grund av mig?
Det är dags att saker görs korrekt.
Du må ha vänner nu, Petrelli. Men en dag kommer du att vara ensam.
Gick du till presidenten? Och han vill träffa Dankos ersättare.
Kommer du?
Det sägs att du har planen. Hoppas att du har nåt bra till presidenten.
Det är lite okonventionellt, men testat.
- Det är över. Släpp det. - När ska du förstå?
Byråkrati, uppsikt, förväntat uppträdande.
- Inget passar in i min värld. - Jag vet vad din värld är...
- ...men den borde stängas ner. - Ta det lugnt, Danko.
Jag har sett vad de här människorna kan göra, och det skrämmer mig.
Och saken med dig, senatorn... Är att under hela den här tiden.
Har du aldrig visat rädsla.
Och jag undrar... Hur kommer det sig?
Jag har inte tid med det här.
Säg att du inte visste om det här.
Här är din nya identitet, allting du behöver för att starta om.
Rebell har eliminerat alla spår av Eric Doyle.
Du såg mig rädda agentens liv. Är det därför?
- Har jag förtjänat din hjälp? - Det här handlar inte om dig.
Det handlar om mig, vem jag måste vara, och jag vill inte...
...ta den bara.
Tack, Barbie.
Menade du alla saker du sa? Om hur du hade förändrats?
HIRO OCH ANDO, LOS ANGELES, KALIFORNIEN
- Är du säker på att det är här? - 63 Varna Avenue.
Verkar inte som att nån vill bli räddad.
Nånstans i det här huset, Matt Parkman... Han kan vara i stor fara.
Äntligen. Tog det två timmar att hitta en ersättare?
Stå inte bara där. Kom in, jag är desperat.
Ursäkta mig. Vi letar efter Matt Parkman.
- Hur som helst, han är en enda oreda. - Är Matt Parkman en oreda?
Varsågod. Blöjan är ren, men ni måste byta sen. Ta det.
- Nej, tack. - Nu!
- Vänta! - Vi är här för att rädda Matt Parkman.
Du håller i honom. Matt Parkman?
Lycka till. Ni kommer att behöva det. Och förresten...
Den här barnvaktstjänsten kan kvitta.
Generationer vecklar ut sig. Far till son, mor till dotter.
När en tar farväl, följer de andra med...
Ämnade att upprepa varandras misstag. Varandras triumf.
För hur ser vi världen, om inte genom deras lins.
Samma rädslor, samma önskemål.
Vill vi följa efter dem...? Eller ser vi det som en varning att undvika?
Välja att leva som de har gjort. För att det är vad vi känner till...
...eller tvingad att skapa vår egen identitet.
Vad händer om vi blir besvikna på dem?
Kan vi ersätta dem? Våra mödrar, våra fäder?
Eller kommer ödet att driva tillbaka oss. Tillbaka till hemmets bekvämligheter.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © taureane, FRiEND, memnock och incubator
Fortsättning följer...